Tinnitus a subtilní dimenze

Toto je můj poněkud zkrácený příběh. Snad alespoň někomu pomůže a ostatním trochu pootevře pohled do dimenzí života, které nejsou v našich končinách příliš známé. Lze jej také pojmout jako test otevřenosti své vlastní mysli. :)

Již delší dobu se zajímám o spiritualitu obecně a zvláště o východní. Konkrétně se snažím následovat gaudíja vaišnavskou tradici bhakti jógy. Informace ze starobylých védských textů o životě po smrti jsem mj. použil na podzim 2010 při psaní FAQ o duchách v češtině pro svou webstránku, který jsem na jaře 2011 přeložil do angličtiny. Již předtím jsem napsal tématicky příbuzný článek o procesu umírání.

Někdy mezi těmito daty se u mě v noci začal objevovat tinnitus v levém uchu, který po pár týdnech přestal. Do té doby jsem s ním neměl zkušenost, věděl jsem jen, že může být následkem hlasité hudby apod., což se mě netýkalo. Můj zdravotní stav je velmi dobrý.

Tinnitus se však vrátil v létě 2011. Zněl přibližně jako přerušované hučení mmmmm mmm mmmmmm vydávané nějakým vzdáleným motorem nebo vzduchem foukaným do prázdné lahve. Slyšel jsem ho nejčastěji před usnutím a při probuzení v noci, ale pak i chvílemi během dne, hlavně ráno a dopoledne. Pátral jsem po informacích a dočetl jsem se o jeho historické spojitosti s duchy, např. na http://www.unexplained-mysteries.com/forum/index.php nebo v zajímavé akademické přednášce: http://www.stevenconnor.com/auscultations/ , odkud cituji: „Eskimo traditions speak similarly of benign ghosts who make themselves manifest through tinnitus: 'The most harmless way in which a ghost can manifest himself is by whistling, the next by a singing in the ears (aviuiartornek), by which performance he simply asks for food; and generally when singing in the ear is perceived, it is the custom to say: "Take as thou likest"-viz., of my stores. (Rink 1875, 44)“

Také neurovědec dr. Peter Fenwick v knize The Art of Dying napsané s manželkou Elizabeth uvádí případ tinnitu syna v době umírání otce (s. 166): 

On the evening of his death, I was in my bedroom adjoining the room where my father was lying. We knew he was seriously ill and expected him to die in the short term - within days or possibly weeks. I became aware at some point of a very high-pitched sound - almost too high to actually hear really, more a sensation of pressure on the eardrum. It didn 't pass and became more intense. For reasons I cannot explain, I felt compelled to go into my father's room where I found that the sound was even more intense. At the same time I became aware of what I would describe as a living 'presence ' and the room seemed to be full of an overbearing pressure, such as one might experience before a violent thunderstorm. Just at that point I noticed that my father's breathing was becoming laboured, and a few moments later he passed away. The sensations also ceased at that point and the room became calm again. The whole episode lasted about five minutes, if not less.

V té době uplynul rok od smrti matčiny sestřenice J.K., kterou jsem vždy oslovoval 'teto' a měli jsme pěkný vztah. Z časové souvislosti (vzhledem k době posmrtné cesty zemřelého do jeho příštího působiště popisované v Garuda Puráně) a levého ucha (ženská polovina těla) jsem vyvodil, že by to mohla být ona. Její dvě děti ji nechaly pohřbít bez obřadu (nejpíš na její žádost, jak je dnes stále běžnější), ani pro ni nevykonaly žádné jiné posmrtné obřady (mše apod.). Jediná osoba z příbuzenstva, o které věděla, že jí může pomoci, jsem byl já.

V Asii ale i jinde po světě (viz citace výše) existují tradice poměrně složité podpory zemřelých předků, které jejich žijící příbuzní v různých časových intervalech živí potravou, aby se z nich nestali tzv. hladoví duchové (jak jsou nazýváni v buddhismu), kteří na svůj stav nouze různým způsobem upozorňují, lidově řečeno ,straší'. Podle dharmašáster mají různé druhy potravy pro předky různý efekt, ale podle některých textů lze osvobození předků dosáhnout i jinými způsoby, např. věnováním vlastního duchovního kreditu. Tato praxe věnování výsledku duchovní činnosti někomu jinému je velmi obvyklá například v tradici buddhismu Čisté země, nejrozšířenější formě buddhismu v Koreji a Japonsku (na Západě však téměř neznámé), ale v mé tradici se příliš nepoužívá. Je však zmíněna například v první kapitole Gítá Mahátmji, části Padma Purány, kterou jsem přeložil do češtiny.

Požádal jsem ducha, aby mi vyjevil svou totožnost ve snu, ale nestalo se tak a tinnitus se střídavě objevoval a mizel, a to v časové souvislosti s různými duchovními činnostmi, které jsem konal, většinou kírtanem. Opět se objevil silněji na jaře 2013 a tak jsem 12.6. 2013, ke 30. výročí úmrtí prastrýce z matčiny strany, zvolil tento postup: přečetl jsem větší část kapitoly 1.2. (originál v sanskrtu) ze Šrímad Bhágavatamu* a věnoval výsledek jemu a dalším zemřelým příbuzným z matčiny strany rodiny (jmenovitě matce, babičce, dědovi a J.K.). Ihned mě začalo silně svědit levé oko, což pokračovalo slaběji ještě druhý den a pak to přestalo. Tinnitus také zcela zmizel. Pochopil jsem to jako znamení úspěšného odchodu J.K. Vše tedy dobře skončilo a zvolený postup byl velmi snadný. Je samozřejmě možné zkusit použít i jiné posvátné texty v originále a jiné duchovní postupy, ale nezkoušel jsem je.

Ke druhému případu tinnitu došlo na podzim 2016. Přemýšlel jsem, kdo z rodiny by to mohl být. V duchu jsem řekl: „Hanumándží, prosím osvoboď ...“ a postupně jsem uvedl jména mých zemřelých příbuzných. Po vyslovení jména babičky z otcovy strany tinnitus okamžitě přestal.

Konstatování autora výše uvedené přednášky, ...these kinds of supernatural explanation have lost their persuasiveness..., je sice pravdivé, ale neopodstatněné. Je založené pouze na převládajícím paradigmatu, které nenabídlo žádný solidní protiargument, ale pouze prohlásilo jisté názory a představy za zastaralé a nemoderní. To je však falešná logika zvaná argumentum ad novitam, "novější je lepší".

Jako odpůrce slepé víry i slepého pochybování doporučuji vyzkoušet osobně, zvláště v případě časové souvislosti tinnitu s úmrtím v rodině. Reaguje váš tinnitus např. na zvuky kostelních zvonů, duchovní hudbu nebo mantry? Zkuste poslouchat např. recitaci Bhagavadgíty (odkazy ke stažení jsou v článku Duchové-FAQ, viz níže) a dodržet plné Ekádaší (bez jídla, vody a spánku).

Jan M. 

aktualizace 23.12.2023:
Střelec z FF UK zmínil na svém profilu na Telegramu (podle některých falešného) z počátku prosince mj. zvonění v uších. To mi připomnělo spojení tinnitu s duchy a tento článek. Různé negativní entity mohou navádět k sebevraždě či vraždě, jak vyplývá ze svědectví odkazovaného níže.

)* Šrímad Bhágavatam (Bhágavata Purána) je nejdůležitější z 18 hlavních Purán, rozsáhlých epických děl védského kánonu. Její čtení má velký duchovní vliv a i samotná její přítomnost v domě působí velmi příznivě (totéž platí i o Bhagavadgítě atd.). Více informací je na Wikipedii, zvláště anglické.

příspěvek v tématicky zaměřeném fóru: 
https://www.tinnitustalk.com/threads/a-message-of-hope.16650/

související texty:
https://veda.harekrsna.cz/encyklopedie/duchove_FAQ.htm
https://veda.harekrsna.cz/encyklopedie/umirani.htm
svědectví o černé magii (en) https://veda.harekrsna.cz/library/against_darkness.rtf

url: https://veda.harekrsna.cz/encyklopedie/Tinnitus_a_subtilni_dimenze.rtf